Angažirao sam sve raspoložive ljude. Ukopali smo se i čekamo.
Dobro. Cijeli dan dobijam izvještaje da se kosooki ubacuju u tvoj region.
Ako je večeras "banzai", onda je područje 2-41 u nevolji.
Koje jedinice imaš tamo?
Džojsovu i Strajkerovu.
Prenesi im da se ukopaju i čekaju.
Bez buke i kretanja naokolo.
Ne riskiraj ako ne budeš morao. Izdržite dok vam ne pošaljemo još ljudi.
Da, gospodine.
Bojnik Krou mi je rekao da kosooki idu prema tenkovskim zasjedama.
Želim da svoju četu rasporediš duž ove linije.
Reci ljudima da nema pušenja, pomijeranja i nepotrebnog razgovora.
Ako otkriju da nas je malo, mogli bi da se probiju na plažu.
Za to je potreban vod, a ja imam samo iscrpljenu grupu, bez tri čovjeka.
- Možete li da mi...? - Mogu li da ti dam tri čovjeka?
Bataljun nije u mogućnosti da četi odobri tri zamjene.
Tvoja grupa pokriva najopasniju točku fronta.
Ako večeras napadnu, tu će prvo. Žele da odrede naše snage.
Ponavljam, tvoji ljudi ne smiju da se pomjere.
- Razumijem, gospodine. - Strajkeru, održat ćemo tu liniju.
- Razumijem, gospodine. - Sretno.
U redu, sedlaj se. Za mnom.
Idemo!
Rasporedite se po dvojica u zaklon. Večeras ćemo biti prorijeđeni.
Ne otkrivajte položaj i broj. Flinovi, ostanite ovdje, bez svađe.
Dan, Smit. Vi ostanite ovdje.
Zaboravite večeras brbljanje!
Ti i Heris ovdje! Za mnom, Konvej.
Bolničar!
Slušaj.
- Bolničar! - To je marinac.
Bolničar!
- Strajkeru! - Glavu dolje i ne mrdaj!
- Znaš zapovijed. Nema micanja! - Netko je ranjen!
- Tiho. - Idemo po njega!
Ne mrdaj! Možda je to stari japanski trik. To su radili i u kanalu.
- Nije mi zvučao kao Japanac. - Nije me briga, otkrit ćeš položaj.
Strajkeru!
To je Baš! Koliko Japanaca zna vaše ime?
- Prepoznajete mu glas. - Umukni.
Kakav ste vi to čovjek? Prijatelj vam možda umire!
Prekini!
To vas je moj otac naučio. Budi dobar marinac, budi žilav.
Vi ostanite, ja idem. Zaustavićete me samo ako me ubijete.
To ću i da uradim!
Strajkeru!
Naredniče!
Strajkeru!
Molim vas, naredniče!
Otok Tarava je proglašeno sigurnim u 13:30 četvrtog dana bitke.
Pojačanja su se iskrcala, ranjenici su zbrinuti,
a jurišne trupe su zamjenjene.
- Kako stojim, oče? - Bog ti se smilovao, sinko.
Ideš kući.
Per istam Sanctam Unctionem, et suam piisimam,
indulgeat tibi Dominus quidquid deliquisti. Amen.
Netko me pretekao.
Dobio sam neke vijesti od kapetana. Neke su dobre, a neke loše.
- Našli su Helenopolisa. Mrtav je. - Bio je dobar Grk.
Čojnski, Soums i Baš su se izvukli i sada su na brodu prema SAD.
- Volio bih da sam s njima. - Idemo da se operemo.
Operite te krpe da opet izgledate kao marinci.
I ti, Tomase.
- Dane. - Da?
U torbi imam par boca sakea. Uzmi ga i daj vojnicima.
- Dobro. - Reci da je s mrtvog Japanca.
Zašto se malo ne opustite?
Uzeo si to od mrtvog Japanca.
Razumijem.
- Što te muči? - Znaš što Strajker sprema za sutra?
Novi problem, a meni je dosta problema!
Dosta mi je Strajkera! A dosta mi je i predivnih Havaja.
I meni isto.
Hej, brale, što ti misliš o predivnim Havajima?
- Ne želim da o tome pričam. - Šutljiv si od Tarave.
- Zašto šutiš? - Prekini!
- Ima li mjesta za mene? - Vidi ti njega!
- Pustili su te zbog dobrog ponašanja? - Da.
- Gdje si bio? U Perl Harburu? - Da, lijepo mjesto, zgodne bolničarke.
Dat ću nekome 5 dolara da me upuca u nogu.
- Evo, ja ću za 2 i po. - Previše si voljan!
Dobili smo zamjene za našu četu. Doveo sam ih tu.
Sjajno! Mi sve izgradimo, a oni dođu i usele se.
Ovo su Štajn, Fauler i Mekhju.
Mike Mekhju iz Sedar Rapidsa, da napokon završimo ovaj rat.
- Koliko ti je godina? - Devetnaest.
- Koliko? - Pa, osamnaest... skoro osamnaest.
Čuli smo da vam je komandant opasan.
- Točno, i mi smo čuli te glasine. - Nije me strah opasnih narednika!
Prvih nekoliko dana s narednikom Strajkerom bit će ti jako zanimljivi.
Vi novi, za mnom.
- Mirno! - Charlie! Kako si?
- Proglašen sposobnim za službu. - Sjajno.
Sa mnom su došle i zamjene.
Sve su mlađi.
- Iii mi starimo. - Možda jedno i drugo.
- Nekako ću da podnesem što si tu. - I ja što sam opet tu.
Tko je još nastradao iz ćete, osim Grka, Šiplija i Tomasa?
Čojnski... Tomasa? Njemu nije ništa bilo.
- Bio sam uvjeren da je nastradao. - Zašto?
Kad smo bili zaglavljeni u rovu, on je otišao po municiju i nije se vratio.
Koliko je vremena prošlo od njegovog odlaska do gubitka rova?
Oko 40 minuta.
40 minuta?
Ostani tu.
Tomase!
- Da? - Izlazi.
- O čemu je riječ? - Ne pitaj mene, nemam ja špijune.
- To je dovoljno daleko. - O čemu je riječ?
O tome da te mrzim iz dna duše!
Diži se.
Zadržao si se, i jedan čovjek je poginuo, a drugi je isječen bajunetom!
- Nisi dovoljno dobio. Diži se! - Strajkeru...
Mirno! Dosta je bilo, prekinite.
- Kako se zoveš? - Narednik Strajker. Prva mornarička.
A ti?
Razvodnik Tomas. Prva mornarička, gospodine.
Ovo nećete lako objasniti pred vojnim sudom. Pomozi mu da ustane.
- Treba ti medicinska njega. - Bit ću u redu.
To je sporno. Znaš da nije dozvoljeno da časnik udari vojnika?
- Da, gospodine. - Tko je prvi udario?
Pukovniče, nije baš bilo prvog udarca.
Vjerojatno istovremena eksplozija?
Judo. Narednik mi je pokazivao jedan judo zahvat.
Dosta je bilo judo egzibicija. Jasno, naredniče?
Razumijem, gospodine.
Barem nisi izdajica.
Samo malo, Strajkeru.
Ja sam jako pogriješio, i to mi je jasno.
Zadržao sam se na kavi, nisam mislio da će par minuta biti važno.
- Ali je bilo! - Sada to znam, ali tada nisam.
To me ubija. Ne mogu da spavam.
Stotinu sam puta htio to da kažem tebi ili bilo kome...
Volio sam Grka. Sve bih učinio za njega.
Da mogu, sada bih se zamijenio s njim.
Mislim da zaista bi.
Istina, ljudi čine greške, ali... one koje mi napravimo su uvijek kobne.
Kada mi netko više ne ustane!
Nikada više ne ustane.
Možemo samo da to prihvatimo...
...i da se nadamo da više nećemo ponoviti istu grešku.
Ja sigurno neću.
Idemo natrag.
Pošta! Prvi vod.
Piše mi žena, nakon 18 mjeseci. I znaš li gdje je?
U Engleskoj, zabavlja vojsku.
Zašto ne dođe ovdje da zabavlja mene? I ja sam vojnik.
"To su sve fini momci. Ovdje je jedan poručnik..." Poručnik!
Kad se vratim, neće moći da sjedi mjesec dana! Nabacio sam mišiće!
Dragi, ovo je čudan način da saznaš da si postao otac, ali tako je.
To se dogodilo prekjučer, točno za vrijeme doručka.
Dječak je! Lijep je poput mene i pametan poput tebe.
Trebalo je da ti ranije kažem, ali nisam htjela da brineš.
Ne znam kako da ga nazovem jer o tome nismo nikad razgovarali.
- Otac sam! Hej, postao sam otac! - Da vidimo!
- Postao sam otac! - Idemo, postrojite vod, naredniče!
Dolazi ovamo!
Konačno smo dobili odsustvo. Deset dana u Honoluluu.
Svi smo izašli u grad. Svi osim Strajkera.
On je još uvijek bio isti.
- Usamljen si? - Odsutan.
- Viski. - Dva?
- Molim te. - OK.
Hvala. Piće će da mi prija. Umorna sam. Imala sam težak dan...
Prekini s tim!
Oprosti, naredniče.
- U redu je. - Hvala.
65 centi za piće. To je previše. Potkradaju vojnike.
Prošli bismo jeftinije da pijemo kod mene.
Nemoj da se trudiš.
Hvala na piću i sretno. Nisam htjela da te isuviše gnjavim.
U redu je, završi sa svojim pićem.
- Nisam htio da zvuči tako grubo. - Znam. Samo si nesretan.
I ja sam.
Zovem se Mjeri.
Kakva čudna slučajnost.
I ona se tako zove.
Vrijedi li još uvijek onaj poziv?
Raskomoti se. Idem da naspem piće.
Oh, Bože! Mogu brzo da nabavim još.
Shvaćam.
Hoće li deset dolara biti dovoljno?
Hajde, uzmi. To je samo papir.
Brzo se vraćam.
- Nadam se da voliš ovaj. - Ja volim svaki.
- Kaže da je gladna. - Dječak je.
Reci mu da ne ide u marince.
Mama ti nešto priprema. Moraš da budeš tih kad mama ima društvo.
Prekini s tim... Gdje mu je otac?
Otišao je.
Vjerojatno u svačijem životu ponekad mora da bude malo tuge.
Ima i težih načina da se preživi od odlaska u rat.
Ti znaš s djecom.
Da, znam s djecom.
Zbogom, Mek.
- Čekaj! - Ne mogu da ga trošim na grebenu.
- Ti si dobar čovjek. - Ima nas mnogo među marincima.
Zbogom.
Zbogom, naredniče. Molit ću se za tebe.
Nemojmo da sada postajemo religiozni.
- Molit ću se za tebe, naredniče! - Sretno.
U sebi imaš prave tragačke krvi, Charlie, ali slobodno pozovi pse.
Puno sam pametniji nego prije pola sata.
Ako me ikada više uhvatiš da sažaljevam sebe,
možeš slobodno da me tresneš po nosu!
- Častim te pićem. - Napuni i zakoči, momče!
- Hvala! - Dva bourbona s ledom.
- Rođenje djeteta je velika stvar. - Konvej!
- Častiš momke, a? - Onda otvori tu kutiju!
To je sjajno. Muškarac se uvijek više raduje kad dobije dječaka.
I ja imam dijete. Nazvao sam ga Osim...
...po tvom starom.
Kad napuni deset i ne bude ti pisao, bit ćeš ljut da bi mogao da ga udariš.
Neću, Strajkeru, jer neće morati da piše. Ja ću biti s njim.
I neću se truditi da bude žilav, već da postane inteligentan.
Neću tražiti da čita priručnik za marince, dat ću mu Shakespearea.
Ne želim da postane pukovnik Konvej ili narednik Strajker,
već da bude inteligentan, razuman, obrazovan i pravi džentlmen.
- Pretjerao si, momče. - Pusti, ima pravo da me ne voli.
Hvala, to pravo namjeravam i da iskoristim.
- Ne sviđate mi se, Strajkeru. - Budimo malo razumni, Konvej.
Ne mogu da dozvolim neslogu u četi.
Probao sam sve moguće pristupe. Nisam ništa postigao. Pametan si...
Nemojte da me patronizujete. Ne zanima me što mislite o mojoj pameti.
Da bude jasno, na dužnosti, ja ću da skočim na svaki vaš povik.
Ali kad ne budem, koristiću svoje Bogomdano demokratsko pravo,
i biti nesklon prema kome god želim.
Razumijemo li se?
- Nestani. - Hajde, momci, idemo.
Ne shvaćam zašto ga ne udariš.
- Valjda sam omekšao pod stare dane. - Šteta.
"Urlajući Sam" se njime ne bi ponosio.
Jeste. Takvi su muškarci. Uvijek se ponosimo djecom.
- Još dva? - Za mene ne.
- Ja ću još jedno. - OK.
- Mogao bi ti mene da vodiš kući? - Samo naprijed!
Izvucite osigurače!
Pripremite se za bacanje!
Bacaj!
- U redu, peta smjena! - Kakvu ruku imam!
Krenite!
Točno na metu!
- Vidi, momče, aktivna granata. - O, Bože!
- Znaš što može da napravi? - Da, gospodine.
U desnu ruku, i čekaš zapovijed da izvučeš osigurač i baciš je.
- Shvatio si? - Da, gospodine.
Spreman?
Izvucite osigurače!
Pripremite se za bacanje!
Bacaj!
Granata! Na zemlju!
Kada ćeš da se trgneš? Ako želiš da je opet vidiš, misli što radiš!
- Što se dogodilo? - Mala nezgoda, gospodine.
Ranjen si, Strajkeru. Bolničar!
- Da, gospodine. - Pobrini se za narednika.
Dođite ovamo, naredniče.
Možda nisi svjestan, ali on ti je upravo spasio život.
Dobit ćete odlikovanje za ovo.
Opet je stigla zapovijed, i marinci su krenuli.
Opet su se čule glasine o cilju, ali sve su bile pogrešne.
Ovoga puta smo bili prava borbena jedinica. Obučena i iskusna.
Strajker nas je obučio, a Tarava nam je donijela iskustvo.
- Sad ću nešto da vam pokažem. - Što to imaš?
- Na što ti ovo sliči? - Na zastavu.
- Što ćeš sa zastavom? - Okupiraću ovo otok u ime SAD.
- Misliš da ćemo to brzo obaviti? - Pa, ja sam s vama, zar ne?
- Možda nam trebaju dvojica takvih. - Jedan je bio dovoljan za Taravu.
Samo se vi držite mene. Ja sam prekaljeni veteran.
Znate koliko sam Japanaca sredio na Taravi? 32. Jesam li što dobio za to?
Imam dosta neprijatelja u Washingtonu.
A da nije bilo mene u marincima, ne bi nikada uspjeli.
Dakle, ovako se slaže zastava!
Vjeruješ li ti u intuiciju?
Da... kod žena. Zašto?
Teško je objasniti, ali imam osjećaj da se neću vratiti iz ove operacije.
Nemoj tako da govoriš.
- Ne mogu tu ništa. Tako se osjećam. - Zašto?
Ne znam. Kao da čujem neki glas i ne mogu da ga se oslobodim.
Poslušaj me, oslobodi ga se.
Ne ide. Kad te tako nešto obuzme, ne možeš da se boriš s tim.
Kad marinci čekaju, znaju da će zapovijed da dođe.
Naša je stigla petog dana plovidbe.
Ovo otok je vulkansko i peskovito.
Dugo je 9 km, a široko 4 km.
Ova planina ovdje je u stvari ugašeni vulkan. Zove se Suribači.
Na otoku nema ničega osim tri piste i nekih 20.000 Japanaca.
Zrakoplovstvo već 62 dana bombardira otok zrakoplovima B-24.
- Možda onda neće biti teško. - To ne možemo da znamo.
Svaki metar otoka je vjerojatno branjen nekim oružjem.
Izgleda da za iskrcavanje postoje samo dvije plaže, istočna i zapadna.
Ostatak obale je stenovit.
Pokušat će da nas drže podalje od plaža.
Ako to ne uspiju, pokušat će da nas priklešte kod prve piste za avione,
između planine Suribači i ovih stenovitih brda na sjeveru.
Bombardirat će nas s obje strane. Nitko ne zna što imaju na otoku.
Ali imali su 40 godina da to tu postave.
Saipan je bila naša posljednja stanica.
Marinci koji će da se iskrcaju prvi su prebačeni u transportere.
Nakon još nekoliko dana na moru došlo je vrijeme za iskrcavanje.
Sedlaj se!
Idite polako i ulazite u čamce.
Barem je dobar dan za ovo.
- Hladno je. - Strpi se, otopliće.
Da, toga se i bojim. Hej, pogledajte ovo!
SADA JE KASNO DA SE BRINE
- Ti si ovo napisao? - Semper fi, Mek!
Trebalo bi da te povedemo s nama.
Hej, Mekhju ima džepove pune knjiga! Ima pet knjiga!
Mali voli da čita. To ne bi trebalo da brine glupana kao što si ti.
Kad završimo ovu operaciju, slomiću ti obje noge!
- Zlo mi je. - I ja sam se tako osjećao na Taravi.
Hej, Štajne, Shalom aleychem.
Aleychem shalom.
- Naredniče, mene je strah. - I mene isto.
- Nije valjda i vas? - Fauleru, mene je uvijek strah.
Evo nas na mjestu iskrcavanja! Sjedite!
Napunite i zakočite! Kad izađemo na plažu bacite pojaseve za spašavanje!
U redu, izlazite!
Ovo definitivno nije Bruklin!
Da je ovo otok pokrivač, navukao bih ga preko glave!
Ovo je najgora zemlja koju sam ikad vidio. Što će nekom ovakvo otok?
- Takav ti je rat. - Kakav rat?
Zamjena teritorije za ljudske živote.
Kad je Bog stvarao svijet, svo smeće je ostavio ovdje.
Bolničar! Bolničar! Samo polako.
Dovraga, skoro na isto mjesto gdje su me i prošli put pogodili!
I zbog ovoga sam pogođen!
Opasno zasipaju Suribači.
Ne dovoljno. Kosooki pucaju pravo po nama.
- Strajkeru! - Ovdje!
- Traži vas poručnik Šrajer. - Poručnik Šrajer?
Ne popuštajte.
- Javljam se na poziv, gospodine. - Znam.
Vaš vod je desetkovan. Ostatak je dodijeljen meni.
- Da, gospodine. - Vatra staje u 11. Spremite se.
Razumijem.
Pokret!
Držite razmak!
NAŠA SRCA SU BILA MLADA I VESELA
- Samo idi! - Bolničar! Bolničar! Bolničar!
Raširite se i ukopajte!
- Dane, gdje mi je brat? - Tamo. Pogođen je.
Fline!
Dosta!
Rekao sam ti da će ovo jednom da ti zatreba. Hvala, marinče.
Fline! Spusti se dolje!
- Imaš mozak kao zec! - Možeš da budeš junak i puzeći!
- Bolničar! - Mama će me ubiti ako ga ne vratim!
Herise!
Večeras ću dobro da se naspavam.
Bolničar!
Neće mu biti potreban.
- Onaj bunker je prevelik za ovo. - Bazuka?
- Kad bi je imali. - Ja ne radim ništa. Idem po nju.
Regaci nije uspio.
Ovdje nikad ne znaš što se događa.
Slušajte.
- To je tenk. - Da, ali čiji?
Naš!
To je Regaci.
Bunker na 2 sata.
OK, udesi ih!
Hvala, Mek.
- Nisam mogao da nađem bazuku. - Dobro si napravio. Sedlaj!
Nitko nije vidio ništa slično. Nitko ne bi vjerovao da je to moguće.
To zadimljeno, bijedno, krvavo otok.
Nakon tri dana i tri noći, nakon svega
jedva smo došli do podnožja Suribačija, gdje smo bili prvi dan.
- Ovdje ćemo da noćimo. - Najbolje vijesti koje sam danas čuo.
Podijelite se u parove i neka je jedan stalno budan. Idemo.
Sutra će da bude gadno kad počnemo da se penjemo na Suribači.
Postalo je gadno kad si obukao tu odoru.
Hoćete li da vidite jednog slatkog klinca?
Kršan mali novak. Kako se zove?
Nazvat ćemo ga Osim, Osim Konvej.
Ime koje ima Mornarički križ je dobro ime za svatko dijete.
Ima nešto što želim da vam kažem, ali... ne nalazim prave riječi.
Imaš dvije diplome, ali ne znaš kako da kažeš da si pretjerao?
- OK, pretjerao sam. - Ne, to je prošlo. Tu je razlika.
Trebalo bi da odspavamo. Hoćeš li da prvi spavaš ili da stražariš?
- Biću na straži. - OK.
Svatko ponekad pretjera.
Hvala, marinče.
Gdje je narednik Strajker?
- Strajkeru? - Eno ga tamo.
- Što hoćeš? - Traži vas poručnik Šrajer.
- Strajker, gospodine. - Da, gospodine.
Ujutro vodim izvidnicu na Suribači.
Neka se tvoji ljudi postroje i budu spremni u 07:00.
- Kod onog starog japanskog tenka. - Razumijem, gospodine. 07:00.
Opet čuješ onaj glas?
Ne brini. Poznavao sam milijune vojnika koji su ga čuli.
Većina ih je preživjela, ali neki nisu. Postotak je na tvojoj strani.
- Jeste li ga vi ikada čuli? - Nisam.
- Zar se nikada ne brinete? - Kakva korist od toga?
- Vi ste neuništivi. - Drži se mene, možda pređe na tebe!
Učinit ću to.
Zastavo Tri, ovdje Laki Pet. Izvidnica spremna. Artiljerijska podrška.
Dolje!
Shma Yisrael, Adonai elohenu... Adonai echad.
Amen.
Radio!
Zastavo Tri, ovdje Laki Pet. Kraj.
Ovdje Laki Pet. Obustavite vatru, mi smo spremni za uspon.
- Primljeno. Strajkeru! - Da, gospodine.
Pukovnik je naredio da postavimo ovu zastavu na vrh. Pobrinite se za to.
Razumijem, gospodine.
Što je to?
Spremi svoju. Ovu ćemo da upotrijebimo.
Prva grupa. Nađite neki nosač pa ćemo da je stavimo.
- Konvej, uspio si. - Izgleda da je glas pogriješio.
- Bolje se osjećam. - I ja se bolje osjećam.
Nikada se nisam tako dobro osjećao. Jeste li za cigaretu?
- Je li...? - Jeste.
Ako je trebalo da pogine, to je način na koji je želio da se to dogodi.
Pismo njegovom sinu.
"Dragi sine, izgleda da nisi dobio nijedno moje pismo."
"Pokušat ću ponovno jer osjećam
da bi ovo mogao da bude posljednji put da ti pišem."
"Dugo vremena želim da ti kažem toliko toga."
"Sada kada si odrastao i hoću."
"Da smo barem nakratko mogli da budemo zajedno,
mnoge stvari bih ti objasnio bolje nego pišući o njima."
"Moraš da paziš na majku, da je voliš i učiniš je sretnom."
"Nemoj da je povrijediš kao što sam to ja učinio."
"Uvijek čini ono što ti srce govori da je ispravno."
"Možda će netko jednoga dana da ti piše i objasni kakav sam ja bio."
"Želim da u nekim stvarima budeš poput mene, ali u nekima ne."
"Jer kad odrasteš i saznaš više o meni, vidjet ćeš da nisam bio uspješan...
...u mnogo čemu."
"Nisam to želio, ali tako je ispalo."
"Da je samo bilo više vremena, ja..."
Nije uspio da ga završi.
Ja ću da ga završim za njega.
Eno, podižu je.
U redu, sedlaj! Idemo natrag u rat!